![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhk6Um3cQjCazjQ-i2pXy-RZKV8Qf-6UKA4s7av8gsB4S11u19hdJZoxDDACcUfuEqq75QFJRN_Lnh9xHQhs9rHOkCUql-wt_lQhty2i1JPDa2mhFypiyu20Mjr4a8-vPcfLT-Zjw/s200/schlager.jpg)
SCHLAGERFROSSA !!
Denna samlingen är bara helt underbar! "Så'nt är Livet : 48 Svenska Klassiker 1958-1971" (Diesel 2CD) med, som det heter, diverse artister. Svensktoppslåtar från det gyllene 60-talet. Siw Malmkvist, Lill Lindfors, Östen Warnerbring, Jan Malmsjö och många andra charmörer träder fram med en elegans eller en käckhet som träffar hjärtat hos alla som var med.
För själv satt jag vid transistorn och gillade Svensktoppen "i smyg" samtidigt som de mera hippa, hårda och psykedeliska Jimi Hendrix-låtarna förförde andra örat.
Den här schlagersamlingen är så himla utmärkt just som samling. Självklara klassiker som "Lyckliga gatan" med Anna-Lena Löfgren. Tidstypiska tidiga som Siwans "Flickor bak i bilen". Förföriskt eleganta som Svante Thuressons "Du ser en man" och Lill Lindfors "Hör min samba". Jönsiga nummer som Lasse Lönndahls & Towa Carsons "Visa mej hur man går hem", udda pärlor som Carli Tornehave" Hård stad", seriösa visor som Olle Adolphsons "Mitt eget land". Och annat som faller utanför svensktoppsramen, Nacka Skoglund, Den Rockande Samen och Little Gerhards "Den siste mohikanen" (den sistnämnda det enda lågvattensmärket i samlingen).
De flesta låtarna är översättningar av utländska original. Så var det ju då. Av Burt Bacharach, italienska eller tyska slagdängor, eller av tidens poplåtar. Bara festivalbidragen ("Banne mej"), visorna och några enstaka andra var original. Men det spelar ingen roll. Och visst kan man ha petiga invändningar. Nog hade man hellre hört snygga "En sommarvind" än fåniga "En röd blomma till en blond flicka" med Östen. Och hellre Jan Malmsjös "Om jag hade pengar" än något trams med Glenmarks. Men det gör inget. För denna samlingen har så tillräckligt mycket bra och roligt för att göra en på riktigt gott humör. Och det räcker långt.